og_aa

Infinitivsmerket «å» står som navnet sier foran et verb i infinitiv. Og er en konjunksjon (bindeord) og skal brukes for å binde sammen ord av samme type eller med samme funksjon. Og kan stå foran en infinitiv - og det er ofte da tvilstilfellene oppstår. For å avklare slike tvilstilfeller kan vi bruke den såkalte fortidsprøven.

I **fortidsprøven** gjør vi infinitivene i den setningen der vi er i tvil om til fortid (preteritum). Hvis bare det første av dem endres skal, det være "å" foran den neste. Hvis begge (alle) går over til fortid skal det stå "og" mellom dem.

Fortidsprøven sier ”jeg gikk //og// sjekket” – vi kan jo ikke si *”jeg gikk å sjekke”. Da må det også hete ”jeg skal gå //og// sjekke.
 * Eksempel**: Heter det ”jeg skal gå //å// sjekke” eller ”jeg skal gå //og// sjekke”?

«Å» brukes i noen faste uttrykk:
 * i faste uttrykk**
 * så å si
 * vel å merke
 * komme ut å kjøre


 * Husk**
 * «Å» //står alltid// foran en infinitiv.
 * «Og» //kan// stå foran en infinitiv.